ÎN ÎNTUNERIC
şoc CULTURAL
Principala ştire se referă şi azi
la centrul de activitate ilegală, teroristă, de la graniţa de sud.
Criza de la graniţă se înrăutăţeşte,
intrând în ţara noastră mai mulţi imigranţi clandestini ca oricând.
...de modiflcare a comportamentului.
Ar trebui să-i ţinem înăuntru ?
Nu rămân în sistem 0 săptămână.
Vin la noi, ne fură slujbele, scurg în afară resurse preţioase
şi comit tot mai multe infracţiuni cu violenţă.
Caravana de 5.000 de emigranţi din America Centrală e plină de copii.
Mulţi dintre aceşti copii călătoresc singuri.
...de la centrul pilot de succes pentru reabilitare culturală.
…şeful bandei vinovate de atacul terorist de azi-noapte...
Poate e din cauza hormonilor ei. Fă-o să se integreze.
Congresul dezbate azi chestiunea aflată la ordinea zilei:
când se va trece în sfârşit la acţiune
pentru a curma suferinţa americanilor ?
Mi-e frică să plec. Cum e acolo ?
Imaginează-ţi un locşor, nu foarte mare, dar sigur.
În fiecare zi te vei trezi fericită.
-"Super nice“, cum zic ei. -"Super nice“.
Ascultă...
Nu voi permite să ţi se întâmple nimic rău.
Mulţumesc, Oscar.
Stai liniştită, durează doar câteva minute.
- Unde ai fost azi-dimineaţă ? - Iartă-mă, eram… Sunt bine.
Nu poţi pleca fără să-mi spui. Lasă obsesia asta şi întoarce-te.
Nu fac nimic rău !
Iartă-mă. Ne vedem mai încolo.
- Alo ? - Ghici cine e în barul meu.
- Nu vin, să zici iar că a plecat. - E chiar în faţa mea.
Ce faci acum, dai înapoi ? Tu ai spus că vrei să pleci, nu ?
E acum ori niciodată, fata mea !
Trebuie să fle greu să abandonezi oamenii la graniţă.
Mai ales că te-au umplut de bani.
- E o treabă complicată. - Da ? Ce parte ?
Să le iei banii sau să te ascunzi de foştii clienţi ?
Să le speli creierul cu ideea că asta e “ţara tuturor posibilităţilor...
Fiindcă acolo de unde venim noi visurile noastre nu se pot împlini.
Ştiu că eşti pe urmele mele de multă vreme, dar trebuie să încetezi !
Îmi pare rău că te-am lăsat în urmă, sincer,
dar nu toţi reuşesc să mă pas….
Uneori iese rău. N-am timp să aştept după cei cărora li se face sete
sau au obosit sau îi doare fundul.
Asta nu e treaba mea.
Vreau să trec din nou.
Am bani.
Îmi trebuie 4.000 anticipat şi 4.000 pe urmă.
“[i-am dat deja 4.000 data trecută şi ştii cine mi-a furat restul.
A, da ! iubiţelul tău.
Îţi dau 2.000 acum şi încă 2.000 după ce mă treci dincolo.
Şi nu le zic poliţailor că eşti o jigodie nenorocită.
Să nu crezi că a doua oară va fi mai uşor.
Mai ales că acum ai o sarcină în plus.
Bine, atunci. Fă-ţi bagajele.
Plecăm mâine, mămicuţo.
Imaginează-ţi un locşor... “Super nice"...
- America. - America.
Bine...
Încă o dată.
Bine. Hai să ascultăm.
E totul în regulă.
Ia să vedem unde e micuţul. Uşurel.
Nu mai e mult de-acum, Marisel. Poţi naşte oricând.
Se va întâmpla mai devreme de cum credeam.
Plec la noapte.
Vai, fata mea !
Ştiam că eşti încăpăţânată, dar nu te credeam proastă.
Ce să facem aici ?
- Marisol... - Ce să facem în locul ăsta ?
Fata mea, trebuie să-ţi trăieşti viaţa cum a vrut Domnul,
latine acasă, aici, unde e locul tău.
Şi ce e rău dacă vreau să nasc într-o lume nouă,
departe de durerea asta pe care 0 port cu mine de atâta vreme ?
Şi doar "coiotul“ meu mă poate ajuta.
"Coiotul' tău ? Cel care te-a abandonat ultima dată ?
Lupita, te rog, ai încredere în mine.
- Ai încredere în mine. - Nu fi bleagă.
Eşti obsedată de ceva ce nu există, de o iluzie.
Oricum, nu cred că te va lua în starea delicată în care te afli.
Uită-te la tine ! Sarcina ta e destul de avansată.
- I-am spus deja, ştie. - I-ai încetini pe toţi.
Pot să ascund adevărul. Lupita, te rog !
Voi pleca, dar n-o pot face fără binecuvântarea ta.
Nu sunt fericită aici.
Au venit fetele.
Aşază scaunele.
Mulţumesc că ne-ai împărtăşit asta. Linişteşte-te, acesta e un loc sigur.
- Mulţumesc. - Care nu sunteţi însărcinate ?
Daţi asta din mână în mână, vă rog. Să ajungă la Jimena şi la Paola.
- Ce e asta ? - Sunt anticoncepţionale, fata mea.
Vă ajung şase săptămâni.
Lupita, ştii bine că nu pot. Sunt catolică.
Da, fata mea, şi eu la fel.
Dar, din nefericire, diavolul umblă printre noi.
Oriunde ne-am duce.
Acum trebuie să aveţi grijă de voi. Nu puteţi sta fără protecţie.
Iartă-mă, nu pot. Mulţumesc, dar nu-mi trebuie.
Paola, ce te-a apucat ?
Uită-te la mine.
Crezi că mi-am imaginat că mi se va întâmpla aşa ceva ?
Îţi poţi controla viitorul. Vrei să ajungi ca mine ?
Gândeşte-te la asta.
Voi continua să mă văd aici cu fetele după ce pleci.
- Asta va rămâne mereu casa ta. - Mulţumesc.
Voi avea grijă de fete şi eşti bine-venită, dacă vrei să te întorci.
Şi acum, binecuvântarea ta.
În numele Tatălui, al Fiului şi al Sfântului Duh.
- Amin. - Dă-mi mâna.
Tatăl nostru, care eşti în ceruri, sflnţească-se numele Tău,
vie împărăţia Ta, facă-se voia Ta, precum în cer, aşa şi pe pământ.
Pâinea noastră dă-ne-o nouă astăzi şi ne iartă nouă greşelile noastre
precum şi noi iertăm greşiţilor noştri.
Şi nu ne duce pe noi în ispită, ci ne izbăveşte de cel rău. Amin.
EI Zorro ?
Bine, scoateţi 50 $ de căciulă.
- Dar i-am plătit deja "coiotului". - Eu nu sunt el.
Sau sunt ? Şi sunt şi mai chipeş.
Uite ce uşoară poate fi viaţa !
Şi tu, prostovane !
Nu-mi dai restul ?
Să mergem.
FORȚĂ
Nu te holba aşa, muşcă.
- Cine e ? - Un asasin. A ucis mulţi oameni.
Vezi tatuajele de pe braţul lui ? Dreptul de a le avea se câştigă.
Şi nu făcând muncă de misionar, ci comiţând păcate !
- Cum îl cheamă ? - Cum îl cheamă ?
Santo Cristébal, măi ! Auzi, cum îl cheamă !
Mai ai ceva de adăugat ?
Salut !
Prostovane, hai să mergem !
Tu ce te mţâi aşa?
LUNI
- Salut ! - Du-te-n mă-ta!
- Sunt aici. - În sfârşit...
Sigur, simte-te ca acasă, prostovane.
Ce faci ? Merge bine ?
Ce ai pentru mine ?
Bună treabă, măi ! Ai şi un mic bonus.
Pe curând, băieţi. La revedere, Santo Cristébal !
Sunt admiratorul tău.
Hei, puştiule ! Ai latine cartea de identitate falsă de mexican ?
Ai grijă să nu ţi-o ia cineva.
Dacă te prind, măcar te vor trimite înapoi aici.
Dacă n-o ai, te vor trimite în Guatemala.
Ai învăţat imnul ?
Să-I auzim.
Stai drept.
Mexicani, la strigătul de luptă
Pregătiţi oţelul şi căpăstrul
Să se zguduie întreg pământul
În muget cumplit de tunuri
Să se zguduie întreg pământul
În muget cumplit de tunuri
Gata, ajunge ! Stai jos !
Chayan se ocupă de casa asta.
El a pregătit rahatul pe care I-am mâncat,
aşa că vă costă 20 $ de căciulă pentru flecare zi petrecută aici.
Ai spus că plecăm la noapte.
Da, am spus să sperăm că vom putea pleca la noapte.
Dar e mai bine să mai aşteptăm o zi, să fum mai siguri.
Deşi, cu un tip dat dracului ca tine, ce naiba ar putea să meargă prost ?
Trebuie să flu în Texas peste patru zile,
pentru o treabă.
E vreo problemă ?
Da, ştiu ce fel de treabă ai acolo, dar trebuie să aştepţi.
- Cum ziceam, 20 $ de căciulă. - Anticipat.
Aşa, băieţaş.
Hai, puştiule, şi tu.
Dar, dacă plătesc acum, nu-mi mai rămân bani pentru mai încolo.
Atunci rămâi aici, iar eu rămân cu banii tăi.
Cum doreşti.
Hei, puştiule, cu tine vorbeşte !
Plătesc eu pentru el.
Eşti din Guatemala ?
- Da. - Vii de departe.
Şi familia ta ?
Eşti singur ?
Ştii ceva ?
Şi eu la fel.
Nu mai eşti singur, bine ?
- Cum te cheamă ? - Ricky.
Ricky. Eu sunt Marisol.
Data viitoare să nu mai ieşi singură.
Stai liniştită, durează doar câteva minute.
Dobitocule, nu i-am făcut nimic, ce dracu' !
Dacă te mai atingi de mine, nu mai scapi aşa de uşor, ticălosule.
Abia dacă am atins-o.
Mulţumesc.
Am nevoie de hârtia igienică.
…să pot să plec spre fericire şi libertate.
Fie ca sfânta Moarte să-mi protejeze casa.
Să nu uit niciodată acel loc, oriunde m-aş duce, cât voi trăi.
Amin.
“Sfânta Moarte“ !
Târfa aia nu ştie diferenţa dintre bine şi rău.
Îi face favoruri oricărui idiot care i se pleacă.
Să mergem !
Haideţi, să mergem !
Da, în cinci minute să fiţi gata.
Şi tu, prinţesa ! Hai !
Asta e maşina voastră. Haideţi !
N-avem toată ziua la dispoziţie.
Să mergem, n-avem mult timp !
Bucuraţi-vă de călătorie, prieteni. Mai ales tu, păpuşă.
Afară, repede ! Să mergem !
Haideţi, mişcaţi-vă ! Să mergem !
Staţi aici.
Atenţie la mine !
Din clipa asta, nu mai scoateţi o vorbă, s-a înţeles ?
Dacă vă întreb ceva, răspundeţi în şoaptă. Cât puteţi de încet, da ?
Asta dacă vreţi să nu flţi prinşi sau împuşcaţi.
Sau să fie} mâncaţi de cam.
Ne mişcăm repede. Vă luaţi după mine.
Dacă nu ţineţi pasul, sunteţi pe cont propriu.
Aţi înţeles ?
Fiţi atenţi la şerpi. Să mergem !
Linişte ! După mine !
Hai, mămico, nu mă încetini.
Hei, puştiule, să vedem dacă poţi trece drept mexican.
- De unde eşti ? - Din nordul Mexicului. EI Fuerte.
Ai uitat ceva.
Din nordul Mexicului. Din EI Fuerte, măi !
Aşa, Ricky, băieţaşule !
Bravo, nu mă aşteptam la asta !
Odihniţi-vă, plecăm în curând.
Hei, Marisol ! Marisol !
Oscar ?
Hai s-o facem !
- Ce ? - Hai s-o facem !
-De ce?
- Aici ? Cum vrei s-o facem ? Nu. - N-ai încredere în mine ?
- De ce nu-mi dai ce vreau ? - Ce ?
De ce nu-mi dai ce vreau ?
Scoală-te ! Plecăm spre vest.
- Repede, Ricky, plecăm ! - Ce dracu' se petrece ?
- Mergem spre vest. - Dar graniţa e chiar aici. Hai !
Fir-ar să fle !
Fiţi atenţi la mine !
Atenţie la mine ! Stingeţi lanternele alea !
Dacă ne văd, trebuie să fugim.
Cine să ne vadă ?
Cine ?
Cartelul.
Venit! încoace idioţilor!
Unde credeţi că vă duceţi, dobitocilor ?
Unde crezi că te duci ?
- Fugiţi ! - Ricky !
Aprinde-Ie ! Avem carne proaspătă !
Hai, Ricky!
- Fugi, fugi ! - Mi-e frică !
Fugi !
Fugi, Ricky!
Nu ! Vă rog!
Patrula de frontieră a SUA ! Stai pe loc !
Respiră, scumpo. Eşti în siguranţă acum.
Aşa, continuă să respiri.
Te descurci minunat.
Bravo !
ÎI văd.
Continuă aşa !
Împinge încă o dată.
Ce fetiţă frumoasă !
Draga mea temă...
MARȚI
Unde mă aflu ?
- Unde e fetiţa ? - Bună dimineaţa.
Îngeraşul doarme.
Vino ! Hai să mănânci ! Ți-am făcut supă.
Nu te grăbeşte nimeni, scumpo. Nu mai e cazul.
Acum eşti în America, ţara abundenţei.
Îmi pare rău, dar simt că încă mănânc pentru doi.
E delicioasă. Dv aţi făcut-o ?
Cineva zicea că poţi judeca o femeie după gustul supei gătite de ea.
Mănâncă încet, nu e nicio grabă.
După ce termini, dacă te simţi în stare, te scot la o plimbare.
E o zi foarte frumoasă.
O zi perfectă ca să-ţi vezi noul tău cămin.
- Bună, dragă prietenă ! - Bună !
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
Ce mulţi mexicani sunt!
Da, sunt mulţi latinoamericani aici. Sunt oameni din toată lumea.
Toţi se pregătesc de marea noastră sărbătoare din weekend.
- Arată grozav, oameni buni. - Thomas ? Bună !
Marisol, el e Thomas, primarul nostru.
- Marisol e nouă aici. - Bine ai venit.
- Ne bucurăm că eşti aici. - Mulţumesc. Oraşul dv e superb.
Mulţumesc, dar nu e numai al meu. Cape Joy e al tuturor.
Acum e şi al tău. Dacă putem face ceva ca să te simţi ca acasă, spune.
- Felicitări, apropo ! - Mulţumesc.
Marisol, ai mai văzut focuri de artiflcii ?
Da, dar nu prea des.
La petrecerea de 4 Iulie vor umple cerul. E superb.
- Va fi o experienţă minunată. - Când va fi ?
Thomas, vino să vezi ceva !
Regret, mă cheamă datoria.
Luăm petrecerea în serios. Mi-a părut bine.
- Şi mie. - Pe curând. Betty…
Dacă vrei, pot! da o mână de autor.
Te va ajuta să te simţi ca acasă în sânul comunităţii.
Arată minunat, băieţi !
- Pare de treabă. - E o binecuvântare pentru oraş.
Acest loc e aşa de...
- Deosebit ? - Da.
Suntem foarte norocoşi.
Cred că m-aş putea simţi acasă aici.
Aşa te vreau, draga mea !
Oscar ?
Marisol, eşti bine ?
Oscar !
Marisol, stai !
Scuzaţi-mă !
- Bună ! - Bună !
Băieţi, să facem o probă !
O, spune, poţi tu zări
În lumina timpurie a zorilor
Ceea ce cu atâta mândrie salutăm noi
În ultima licărire a crepusculului
Ale cărui largi dungi şi stele briliante
În timpul periculoasei lupte
Le vedeam deasupra meterezelor
MIERCURI
Unde e fetiţa ?
- Te simţi mai bine azi ? - Da, mulţumesc.
Scuzaţi-mă, cum am ajuns aici ? Cum de nu-mi amintesc nimic ?
- Te rog, spune-mi Betty. - Betty.
Îmi pare rău. Trebuie să-ţi fle foarte greu.
Ai trecut graniţa cu "coiotul" tău alaltăieri.
- Te simţi mai bine azi ? - Da, mulţumesc.
Unde sunt lucrurile mele ? Adusesem...
Îţi dăm noi alte lucruri.
Nu-ţi face griji pentru ce ai pierdut,
gândeşte-te mai bine la tot ce ai câştigat.
- Lasă-mă s-o ţin eu. - Nu, abia a mâncat. Odihneşte-te.
- Mă simt bine. - Minunat ! Fantastic !
Mi-ar plăcea să mă duc să ajut cu decorarea, dar sunt prea bătrână.
Abia reuşesc să ţin un ciocan în mână.
Am o idee ! Ce-ar fi să te duci tu să ajuţi ?
- Toţi sunt acolo. - Nu cunosc pe nimeni.
ÎI ştii pe Thomas şi îţi poţi face noi prieteni.
În plus, Thomas te poate ajuta să-ţi găseşti o slujbă.
Doar nu vrei să-ţi fure alţii toate şansele, nu ?
Trebuie să-ţi întreții fetiţa, nu ?
- Bună ! - Va fi minunat!
Hei, Ricky ! Bună!
Haideţi, copii !
Bună !
- Bună ! - Bună !
Marisol ! Mă bucur să te revăd.
- Bună ! - Bună !
Cum ţi se pare frumosul nostru orășel american până acum ?
Este...
- E derutant. - Hai să stăm aici.
Nu erai pregătită pentru o schimbare atât de importantă, nu ?
Nici n-ai idee câți oameni se simt aşa când se mută în altă țară.
E perfect normal. Se numeşte "şoc cultural“.
- Şoc cultural ? - Toţi de aici au trecut prin asta.
- Chiar şi eu. - Serios ?
Da. Am făcut o călătorie în India în timpul studiilor postuniversitare.
N-am transpirat în viaţa mea aşa de mult.
Iar mâncarea era delicioasă,
dar cred că n-a fost zi în care trupul meu să nu se resimtă.
Ce speranţe aveai când ai venit aici, când ai trecut graniţa ?
- E... - Înţeleg.
Oamenii visează la un loc ca ăsta, fiindcă schimbarea e bună.
Visăm să avem libertatea de a putea s-o luăm de la capăt oricând.
Libertatea de a alege să fim fericiţi,
în loc să simţim că lumea face imposibil acest lucru.
N-am dreptul să-ţi spun eu ce să simţi,
dar orăşelul nostru e bun pentru oameni.
Iar tu trebuie să ai grijă de încă un suflet, nu doar de tine.
Dacă poţi, încearcă să alegi să fii fericită.
Ce ai de pierdut ?
Aşa e.
Bine.
Da ? Bine, minunat ! Mă ajuţi să organizăm marele eveniment ?
- Eu '? - Te pot} ocupa de decora“.
Poţi cunoaşte alţi oameni... Cred că ai fi în elementul tău.
- Cred că m-aş descurca. - Perfect. Ne vedem mâine, bine ?
- Bine. - Inică ceva…
Vino la cantină diseară. Facem pizza.
- Abia aştept. - Bine, ne vedem acolo.
Bună !
Scuze !
Marisol ! Bună! Mă bucur că ai venit.
Ia loc, vin imediat să vorbim. Scuză-mă !
Bună !
Ticălosul !
Bună !
Scuze !
Bună !
Diavolul umblă printre noi.
Oriunde ne-am duce.
JOI
Grăbeşte-te, o să întârzii.
- Ce s-a întâmplat ? - Plângea întruna şi nu te trezeai.
Îmi pare rău.
- Dă-mi-o mie. - Nu, mă ocup eu.
Doar nu vrei să întârzii în prima zi. Grăbeşte-te.
Ricky.
Bună, Ricky ! Ce faci ?
Bună, domnişoară. Mă bucur să te cunosc.
Sunt Marisel, din Mexic.
Eu sunt Ricky. Mă bucur să te cunosc.
Am trecut graniţa împreună, îţi aminteşti ?
- Mă bucur să… - Bine...
Mexicani, la strigătul de luptă
Pregătiţi oţelul şi căpăstrul
Să se zguduie întreg pământul
În muget cumplit de tunuri
Copii, începe lecţia ! Intraţi în clasă !
Hei, Santo !
Bună, dragă prietenă !
Te simţi bine ? Te-am văzut aseară la cină.
Cina a fost delicioasă.
Cea mai bună pizza din oraş, nu crezi ?
- Iar grătarul de mâine va fi grozav. - Ascultă-mă, Santo…
Marisol, ai venit.
Da, vorbeam cu San…
Santo Cristébal la dispoziţia dv.
Bannerul e fantastic, amigo. Marisol, hai cu mine.
Trebuie să lucrăm la nişte anunţuri foarte importante.
Du-te acolo şi dă o mână de ajutor, bine ?
Băieţi, avem un nou ajutor.
Trebuie să răspândim toate baloanele astea.
- Bună, dragă prietenă ! - Santo Cristébal, mă ţii minte ?
Am “am gama împreună, cu Ricky.
Ți-i aminteşti pe El Zorro, Chayan ?
Îţi...
Fie ca sfânta Moarte să-mi protejeze casa.
Să nu uit niciodată acel loc,
oriunde m-aş duce, cât voi trăi.
Amin.
Afurisitul de "coiot'...
Aşa...
…ne-a vândut.
Da?
Îmi amintesc că eram conectat la ceva.
Era ataşat de capul meu.
- De ce dracu' vorbesc în engleză ? - Santo, calmează-te.
Nu mă atinge, căţea !
Bine, bine. Santo, uită-te la mine.
Tatuajele mele ! Unde sunt tatuajele mele ?
La dracu', ce e asta ?
La dracu' !
Încetează !
VINERI
Nu se poate !
- Bine... - Scularea !
Parcul arată fabulos azi.
CAPE JOY SĂRBĂTOAREA ZILEI DE 4 IULIE
Marisol, mă bucur să te revăd.
- Ove, Santo. - Mama.
Fie ca sfânta Moarte să-mi protejeze casa.
Să nu uit niciodată acel loc, oriunde m-aş duce, cât voi trăi.
Amin.
- Marisol...
Nu te ambala !
Cum am ajuns aici ?
Nu ştiu.
Eram într-un deşert, nu ? Apoi m-am trezit aici,
în locul ăsta afurisit.
Da, în locul ăsta afurisit.
Dar tu ? Ce-ţi aminteşti ?
Îmi amintesc că alergam...
...şi o camionetă.
Împuţiţii de traflcanţi ne urmăreau.
Apoi nu-mi mai amintesc nimic.
N-are nicio noimă.
Fiindcă nimic n-are noimă în acest loc.
Uită-te în jur, nu pleacă nimeni niciodată, nu sunt maşini...
Şi timpul parcă nici nu există.
Am senzaţia că sunt supravegheat.
Să n-ai încredere în nimeni, Santo.
Trebuie să plecăm de aici.
Sms…
Arată uluitor. Ar putea fi cea mai reuşită sărbătoare de până acum.
Nu, sigur e cea mai reuşită.
Iar tu ai făcut o treabă fantastică. Sincer, peste orice aşteptări.
Mulţumesc, Thomas. Mă bucur că-ţi place.
Chiar îmi place să ajut.
Marisol, de ce nu-mi dai ce vreau ?
- Continuă să faci treabă bună. - Mulţumesc.
Superbă zi, nu-i aşa ?
La naiba, îmi scapă !
Marisol, m-ai urmărit ?
- Thomas ? - Da, domnule ?
Ce fac dumnealor ? Ce face micuţul, e mai bine ?
E mai rău. N-a completat nici măcar o zi.
Nu cred că e realist să ne închipuim că va rezista o săptămână.
Copiii vor cu orice preţ să moară.
Sistemul lor imunitar nu suportă tranchilizantele ca al unui adult.
Dacă I-am deconecta şi I-am testa pentru dozarea corectă...
N-avem timp de teste, Tom.
Nu va funcţiona pe scară largă dacă ne ocupăm de flecare în parte.
Trebuie să fle în siguranţă măcar pe durata secvenţei de o săptămână,
folosind o doză standard, fără greş.
Aşa ieşim la socoteală.
- Înţelegi asta, nu-i aşa ? - Da.
Bine. Apropo de stabilitate, ce face oaspetele nostru de seamă ?
E mai bine. Încă nu e conform cu gradul de predictibilitate dorit.
Ținem moaşa sub strictă supraveghere, da ?
Da. Eu însumi am reprogramat flrewall-ul ieri.
Bine !
Ea...
Ei sunt oaspeţii noştri cei mai de preţ.
Ştiu, dar mă întreb ce efect au medicamentele asupra copilului.
S-ar putea naşte mort sau cu defecte congenitale.
Care ar putea fi riscul ?
Va fi prima dată când o naştere va avea loc în asemenea condiţii.
Nu pot face o predicţie, dar e riscant.
Traumele şi medicamentele de obicei nu-i fac bine unei femei însărcinate.
Bine. Când trebuie să nască ?
Oricând, de acum.
E incredibil de ce poate fi în stare corpul omenesc când nu are de ales.
Ai visat urât.
- Dă-mi-o mie ! - Sărăcuţa de tine...
La dracu', dă-mi-o mie ! Dă-mi-o imediat !
Ai o atitudine nesănătoasă ca să te afli în preajma copilului.
Unde te duci ?
Betty ?
Marisol !
Am nevoie de tine.
Nu-ţi face griji.
Eşti bine-venită, dacă vrei să te întorci.
Eşti bine-venită...
Scoate-mă de aici.
Scoate-mă de aici !
- A ieşit din sistem. Cum e posibil ? - Probabil a găsit poarta.
Nu poţi îmbunătăţi sistemul, să nu poată ieşi ?
Am marcat-o ca fugară potenţială. Dacă mai fuge, intră într-o buclă.
N-ai mai observat acest comportament la ea ?
Nu, domnule. E prima dată.
Bine. Pune-o în bucla aia a ta o oră, până oboseşte.
- Apoi pune-o la loc cu copilul. - Bine.
Ştii ce făceam înainte să fac asta ?
Eram în conducerea unei companii penitenciare private.
Închisori private, cu alte cuvinte.
Mulţi oameni nu ştiu că închisorile private funcţionează.
Cei care sunt dispuşi să lucreze acolo obţin un profit,
iar contribuabilii economisesc nişte bani.
Am rezolvat o problemă naţională urgentă
într-un mod sigur, uman şi discret.
Ştii ce m-a învăţat asta, Tom ?
M-a învăţat că trebuie să vezi cadrul general, rezultatul.
Ştiu că e greu de suportat, e tulburător,
dar nu trebuie să pierzi din vedere cadrul general.
Trebuie să fle o versiune mai bună a cadrului general decât asta.
Nimănui nu-i pasă câtuşi de puţin de oamenii ăştia, Tom.
În acest fel nu aglomerează închisorile,
nu sunt separaţi de copiii lor, nu sunt agresaţi fizic.
Banii din impozite sunt economisiţi şi folosiţi mai bine pe termen lung.
E un preţ mic pentru toate astea, nu-i aşa ?
- Bine.
Fiindcă, dacă Pentagonul află de aceste breşe de securitate,
va cumpăra soluţia altcuiva.
N-am câştigat acest contract fiindcă putem construi o celulă virtuală,
ci fiindcă Ie-am promis acestor oameni 0 tranziţie umană, fericită.
Nu te plătesc ca să le împlineşti visul american, Tom.
Suntem plătiţi ca să-i ţinem departe de el.
- Ce... - E în regulă, Marisel.
Sunt eu, Thomas.
Ştiu că eşti foarte derutată acum.
Îţi aminteşti unde te-ai trezit înainte să te trezeşti aici ?
Da. Erai acolo şi mai era un bărbat.
Se numeşte George Atwood.
- El a construit acest loc. - Ce e acest loc ?
De ce mă ţineţi aici ?
Ce e acest loc ?
Voiam să particip la un proiect care să schimbe lumea.
Să le ofer celor ca tine un răgaz,
o mostră din ceea ce vă doreaţi venind aici,
un vis poate irealizabil.
Marisol, îmi pare rău, n-am timp să-ţi explic acum.
Sunt însărcinată, te rog !
Ascultă ! Deoarece ai găsit poarta, te-am marcat ca posibil fugar.
Dacă foloseşti iar poarta, ajungi în laborator.
E o buclă repetitivă închisă.
Ai auzit ?
Câinii !
Când latră câinii aşa, sistemul e căzut, pentru lucrări de întreţinere.
Tu ai făcut asta.
E ceva în tine, legat de starea ta,
care respinge protocolul de asimilare.
Eşti puternică, Marisel,
şi trebuie să rămâi aşa, să ne salvezi pe toţi trei.
- Iar tu scoate-mă de aici. - Da.
Nu doar pe tine, ci pe toată lumea.
Dar îmi trebuie timp, s-o fac cum trebuie.
Ai încredere în mine ?
Nu, deloc. De ce dracu' să am încredere ?
Fiindcă n-ai de ales !
Înţeleg de ce n-ai încredere.
Am crezut că fac bine, dar am avut încredere în cine nu trebuia.
Trebuie să te integrezi, Marisol.
- Viaţa ta ar putea depinde de asta. - Ce ? Cum adică să mă integrez ?
Cum adică să mă integrez ? La ce te referi ? Răspunde !
Iar ai visat urât ? Biata fată...
- Ar trebui să te odihneşti. - Nu, nu, nu ! Du-te dracu' !
DUMINICA
CAPE JOY SĂRBĂTOAREA ZILEI DE 4 IULIE
Vreau să vă mulţumesc tuturor pentru eforturile depuse.
Va fi o seară fabuloasă. Cui i-e foame ?
Bine, atunci să mâncăm !
- Oye, Santo. - Spune.
Vreau să mă asculţi cu multă atenţie.
Desert ? Înghețată sau plăcintă cu mere ?
Nu, mulţumesc.
În Cape Joy e cea mai bună plăcintă cu mere. Vreţi şi înghețată ?
Nu. Nimic.
Regret, doamnă, nu mai avem asta. Doriți...
- Ce anume ? - Regret, doamnă, nu mai avem asta.
- Ce nu mai aveţi ? - Doriți...
Nu înţelegi. Yo no quiero postre.
Dacă nu dom} desert...
- E vreo problemă cu desertul dv ? - Da. Nu vreau plăcintă şi înghețată.
Vreau arroz con leche, aveţi aşa ceva ?
Dar pan dulce, aveţi ?
Qué tal un pinche flan, aveţi aşa ceva ?
Bineînţeles că nu aveţi. Pinche robot.
Mexicani, la strigătul de luptă
Pregătiţi oţelul şi căpăstrul
Să se zguduie întreg pământul
În muget cumplit de tunuri
Doamnelor şi domnilor, prieteni,
momentul pe care îl aşteptaţi cu toţii a sosit în sfârşit.
Ca guvernator al vostru, am onoarea să declar oflcial
că sărbătoarea de 4 Iulie a acestui an a…
Suspans...
A început !
Urmaţi-mă afară, pentru un spectacol pirotehnic deosebit !
Mulţumesc. Ce mai faci ? Bine, bine.
Grozavă ispravă ai făcut deunăzi.
Nimeni n-a mai găsit capătul străzii principale până acum.
Mă bucur să vă cunosc, dle guvernator. Eu sunt Marisel.
George. George Atwood. Îmi pare bine, Marisol.
Ce-ţi face fetiţa ?
Ce spectacol !
Ce e?
Stai dreaptă. Ce faci ? Marisol, stai dreaptă.
Ce dracu' se petrece ?
Grăbeşte-te, Santo !
Fir-ar să fle, Marisol !
Ce dracu' se petrece ? Încetează ! Încetează !
Stai dracului dreaptă !
Cum ai ieşit ?
- Credeam că tu m-ai scos. - Nu.
Nu s-a întâmplat nimic.
Unde e Ricky ?
Nu!
Santo ! Santo !
- Mi se naşte copilul. - Cum ?
- Se naşte. - Acum ?
Da, chiar acum, la naiba !
Întinde-te repede ! Ridică picioarele, n-avem mult timp.
Stai întinsă !
Ai mai făcut asta ?
Am avut o soţie şi un fiu. Trebuie să împingi, da ?
Da, sigur. Bine.
Uită-te la mine !
Aşa ! Continuă să respiri !
Împinge încă o dată ! Încă o dată !
Să fiu al naibii ! ÎI văd !
Încă o dată. Mai e puţin.
E o fetiţă.
Mulţumesc.
- Trebuie să-i ajutăm. - Hai s-o facem !
Cum dracu' s-a întâmplat asta ?
- A dispărut chiar din faţa mea. - A intrat în travaliu.
Nivelul de adrenalină a crescut brusc şi a scurtcircuitat sistemul.
Către toate unităţile. Avem intruşi în clădire.
Nu lăsaţi pe nimeni să scape cu viaţă de aici.
- Ar trebui să deschidem focul. - Da, trageţi !
Sugrumaţi-i, spargeţi-Ie capetele, nu-mi pasă ! Nu iese nimeni !
Ne vor lua de la ieşirea de urgenţă în două minute.
Acum opreşte chestia asta. Mă bazez pe tine să faci ce trebuie.
Am în vedere cadrul general, George.
Atenţie !
Fugiţi !
Eşti ca şi mort!
Mama 7.?
Te căutam.
Nenorocitu! dracului !
Uite în ce hal sunt ! Ajută-mă !
De ce ai făcut-o ?
Te întreb pentru ultima dată.
De ce ai făcut-o, nenorocitule ?
Nu ştiu.
Nu mi-am imaginat că dintr-o experienţă aşa de groaznică…
…se poate naşte ceva atât de frumos.
- Nu-i aşa că e minunată ? - E a mea ?
Vreau s-o văd. Vreau s-o ating.
De ce nu mă ajuţi ? Cine dracu' te crezi ?
Puteam avea orice târfă.
Îţi jur că, dacă nu mă eliberezi, tot voi scăpa de aici
şi voi veni după tine, înţelegi ?
Voi veni după tine şi copilul tău afurisit şi te voi ucide.
Te voi ucide ! Ai face mai bine să mă ajuţi !
EIiberează-mă, nenorocito !
Te simţi neajutorat ?
Fără apărare ? Paralizat de groază ? Aşa m-am simţit şi eu.
Dar nu-ţi face griji, durează doar câteva minute.
Marisol !
Cine e ?
Nimeni. Să mergem.
Haideţi, după mine !
Haideţi, pe aici ! Repede !
Atenţiune ! Întoarceţi-vă în...
- Ce naiba spun ? - N-am nici cea mai mică idee.
Atenţiune ! Intoarceţi-vă în camerele voastre !
S-a produs o breşă de securitate. E pentru siguranţa dv.
Atenţiune ! Intoarceţi-vă în camerele voastre !
S-a produs o breşă de securitate. E pentru siguranţa dv.
Spargeţi uşa !
Unu, doi, trei !
Ajutaţi-mă !
Mai repede !
Mexicul e încoace. Statele Unite sunt în partea cealaltă.
Marisol ! Nu vii ?
Nu. Noi ne întoarcem acasă.
Vino. Încă te mai poţi întoarce.
Nu toţi ne putem întoarce acasă.
Unii dintre noi trebuie să o luăm de la capăt.
Ai grijă de tine.
Santo ?
Şi tu.
Continuăm să ne ocupăm şi azi de recenta situaţie tragică
de la centrul pilot de succes pentru reabilitare culturală.
- Greg, ai legătura. - Mersi, Christine.
Ne aflăm la aproximativ 50 km la sud de graniţa noastră,
la ceea ce comunitatea de imigranţi clandestini numeşte un "bârlog".
Se crede că şeful bandei
vinovate de atacul terorist de azi-noapte a stat aici.
E deschis. Să intrăm ! Bună ziua, domnule.
Intră ! Filmează asta !
Filmează saltelele ! Una, două, trei, patru, cinci.
Sefiores, hola !
Puteţi confirma faptul că Marisol Ramirez a stat aici recent ?
Mama Rame-L...
Sunt un om de afaceri respectabil. Nu se petrece nimic ilegal aici.
Aşa este. Aceasta este frumoasa mea casă.
Am adăpostit uneori mexicani, dar şi nord-americani.
Nu ştiu cine e această Marisel,
dar probabil e una dintre persoanele pe care Ie-am ajutat.
Oricine e bine-venit în casa mea.
Americani nevinovaţi care doar încercau să-i ajute pe imigranţi,
încercând totodată să rezolve criza de la graniţă, şi-au pierdut viaţa.
Gândurile şi rugăciunile noastre se îndreaptă spre familiile lor.
- Christine, ai legătura. - Avem noutăţi.
Al 25-lea tweet de azi al preşedintelui
reiterează dorinţa Iui fermă de a se construi un zid.
Citez: "E nevoie de fonduri pentru Zid acum."
"Dragi imigranţi ilegali, nu uitaţi, ce semănaţi, aia veţi culege.“
“Chiar aşa !"
Focurile de artificii din seara zilei de 4 Iulie
ne-au făcut să sărim în sus, la propriu.
În toată ţara, îndrăgită noastră sărbătoare
a fost mai strălucitoare ca oricând.
Jeremy ne aduce cele mai bune fllmuleţe de la telespectatori
imediat după pauza de publicitate.
Traducerea: Cosmin Voicu